The Project Gutenberg eBook of Suomen Kansan Vanhoja Runoja ynnä myös Nykyisempiä Lauluja 2

This ebook is for the use of anyone anywhere in the United States and most other parts of the world at no cost and with almost no restrictions whatsoever. You may copy it, give it away or re-use it under the terms of the Project Gutenberg License included with this ebook or online at www.gutenberg.org. If you are not located in the United States, you will have to check the laws of the country where you are located before using this eBook.

Title: Suomen Kansan Vanhoja Runoja ynnä myös Nykyisempiä Lauluja 2

Compiler: Zacharias Topelius

Release date: January 30, 2024 [eBook #72833]

Language: Finnish

Original publication: Turku: J. C. Frenckell ja Poika, 1823

Credits: Jari Koivisto

*** START OF THE PROJECT GUTENBERG EBOOK SUOMEN KANSAN VANHOJA RUNOJA YNNÄ MYÖS NYKYISEMPIÄ LAULUJA 2 ***

SUOMEN KANSAN VANHOJA RUNOJA YNNÄ MYÖS NYKYISEMPIÄ LAULUJA II

Koonnut ja pränttiin antanut,

Z. TOPELIUS

Läänin Lääkäri ja Ritari

Turussa, Präntätty J. C Frenckellin ja Pojan tykönä, 1823.

SISÄLLÄPITO:

Vanhoja Runoja.

Pistoksen Synty.

Ilmarisen kosiominen.

Maon eli kärmeen Synty.

Sikaliskon Synty.

Mehiläisen Synty.

Väinämöisen kaikenlaisia toimituksia.

Rauan Synty.

Talvikon Sanat.

Ähkyn Sanat.

Pakkaselle.

Merimiesten Rukous Ilmariselle.

Rukous, jolla Ahto kutsuttiin.

Päivän koittaissa.

Nykyisempiä Lauluja.

Lystilline Runolaulu Kala-Kukosta.

Sinä 24 päivänä Kesäkuuta 1791.

Kirkkoherra Joh. Laguksen ja Neitsyn Benedicta

Lovisa Kraftmannin hääpidoissa.

Ajan käyttämisestä.

Merimiehet.

Neion valitus.

Koira joka kuljetti lihamurua suusansa joen poikki. Satu.

Loru.

Lukioille.

Muutamalta maan-mieheltä kehotettu ilmottamaan näistä vanhoista runoista, misä maan-paikasa kuki on veisattu taikka löytty, josta tiedosta kaikenmoisia valistuksia mahtais noudatettaa sekä Suomen kielen selitykseksi että entisten tapojen ja elokeinoin tuntemiseksi kusakin maasa, saan minä nyt tiedoksi jättää että: Ensimmäisen Osan runoista ovat Laulajan alku ja loppu virret, Kanteleen synty, Väinämöisen kosiominen ja Kalevan poika Pohjan maalta, Kemin tienoilta kotosin, Oluen teko, Väinämöinen ja Joukamoinen, Mailman alku munasta ja Venehen teko Arkkangelin läänistä ja Vuokkiniemen pitäjästä, Kärmehen synty Kajanin puolesta ja Jauho-Runo Savon maalta. Täsä toisesa osasa ovat Pistoksen synty, Ilmarisen kosiominen, Väinämöisen kaikenlaiset toimitukset ja Rauan synty Arkkangelin läänistä ja kaikki muut Pohjan maalta.

Kuitenkin löytyy monisa, vaikka toisistaan kaukoisisa maan-paikoisa jäänöksiä ja sekoituksia samoista lauluista, jotka osottavat yhteisen vanhan aikasen alun. Niin olen löynny Rauan Synnyt sekä Karjalasta että synkiältä Pohjan perältä, melkeen yhtä pitävät, vaikka ei yhdenkään niin täydellisen kuin se joka täsa on kerrottu. Muutamista keksitään myös etelämpi sekä runoin että kansan syntymämaja, koska esimerkiksi Lapin maan rajoilla Runo mainittee tammipuusta, joka ei luonnan kasva koko Pohjan maalla.

Nykyisinä aikoina ovat ne vanhat runolaulut Pohjan lahden rantamailta kokonansa kadonneet. Niitä veisataan nyt ainoastansa Suomen itäisillä äärillä, vaan erinomattain muutamisa pitäjisä vanhasa luoteisesa Venäjän maasa, josa lavialta asuu selvä Suomen kansa alku puhtaudesa ja arvosa.

Vanhoja Runoja.

Pistoksen Synty.

Nelj' on neittä, kolm' uroista,

Yhen niityn niittäjiä

Min' on niitty, sen haravoitti,

Senpä karhilla veteli.

Tuli kokko Turjan maalta,

Laskien Lapista lintu

Syömähän kylän kiroja,

Lainehia lappamahan:

Se poltti porolla heinät,

Kypenillä kyyvätteli.

Tuuli tuli Pohjolasta,

Tuonne tuuli tuhat vei,

Vaaran vankan liepiöhön.

Meren mustihin mutihin,

Pimeihin pyörteihin,

Tarkkahan Tapiolahan.

Siellä miehet mettä juopi,

Simoa sirettölööpi.

Siihen kasvo kaunis tammi,

Vesa verratoin yleni;

Olovahk'on oksiltahan,

Leviähk' on lehviltähän.

Pietti pilvet juoksemasta,

Hattarat hasertamasta.

Ikävä imehnosille,

Kavelo vein kaloille

Ilman päivän paistamata,

Kuun kuumottamata:

Katsellen kanervo juuret,

Jakoallen hienot heinät

Etsitään tammen kaatajata.

Pikku mies merestä nousi,

Uro aallosta yleni,

Kolmen sormen korkeuinen,

Pystön peukalon pituunen.

Sill' on kassa kantapäässä,

Nännit polvessa eessä,

Pikku kirvehet käessä,

Vaski varsi kirveessä,

Pääs' on paasinen kypärä,

Jalois' on kiviset kengät,

Hyiset kintaat käessä;

Hyistä kelkoa vetäävi,

Hyistä tammia taluuvi.

Hyys' on ilmat, jääs' on järvet,

Hallas' on hamehen helmat.

Himelöövi kirvestähän

Viiellä virosimella,

Kuuella kovasimella,

Seitsämällä sieran päällä,

Kaheksalla kannikolla.

Astua tuhutteloo

Juurella ryti-morain,

Äkähillä puun punasen.

Iski puuta kirvehellä,

Tammia tasa terällä:

Eipä ollut aikoakaan,

Taitto tammen, maahan kaato,

Latvan suurehen suvehen

Tyvin työnti Pohjolahan.

Hän tuon sanoiksi virtti:

Tuosta noita nuolet saisi,

Ampuja pahat piilet,

Oksista tulisen tammen,

Äkähistä puun punasen.

Paha pääty kuulomassa,

Jumala tähystämässä.

Kolm' on poikoa pahalla

Yks on rujo, toinen rampa,

Kolmas on peri-sokia;

Rujo jousten jännitsiä,

Rampa nuolien vanuja,

Ampuja peri-sokia.

Varret tammesta vanuuvi,

Päät teköö tervaksista.

Millä nuita sulatahan,

Sulatahan, karretahan?

Maon mustilla verillä,

Hiuksilla Hiien neien,

Varpusen vivuttimilla.

Ampu yhen nuoliahan,

Valitsi parahan varren,

Maa emää jalkoihin:

Tahto maa Manalle mennä,

Hieta harju halkiella.

Ampu toisen nuoliahan,

Valitsi parahan varren,

Päällä päähän taivoseen:

Tahto taivonen haleta,

Ilman kaaret katkeilla.

Ampu nuolen kolmannenkin

Ylitse meren yheksän,

Meri puolen kymmenettä,

Hiitolan kivi mäkehen,

Kalvatellen kalliosta

Ihoon alastomahan,

Varsin vaatteettomahan.

Itse virkki, nuin saneli:

Tuo nuoli perittänee,

Kutsu Hiien Hiitolasta,

Jumaloista Jukko-selän

Syömähän tätä pahoa,

Luonnotarta loppamahan:

Juokse korvet konteina,

Oravina kuusen oksat,

Kärppänä kiven koloot,

Veit on saukkona samoon — —

Ota Piru pistoksesi

Keitolainen keihääsi,

Äkähäsi Älön poika

Verisistä vaattehista,

Hurmehisista sovista,

Urohosta uhkaavasta,

Miehestä möksevästä,

Ihosta ihmenos raukan,

Emon tuoman ruumihista

Ennen päivän nousemista.

Koi jumalan koittamista,

Isäntäsi itkemässä,

Muorisi murehtimassa

Verisellä mättähällä,

Verisillä kyynelillä:

Otas — urohosta uhkaavasta,

Miehestä mökisevästä.

Ilmarisen Kosiominen.

Annikk' oli saaren neiti,

Se oli poukkujen pesiä,

Vaattehitten valkasia,

Sinisen meren selällä,

Laavun laiturin nenässä,

Niemessä nenättömässä,

Saaressa sanattomassa;

Loipa silmäns luotehelle,

Käänti päätä päivän alle,

Keksi mustasen merellä,

Sinervöisen lainehilla.

Hän tuon sanoiksi virtti:

"Kuin ollet Isäni pursi,

Veikon vestämä venonen,

Käännätes kohin kotia,

Perin muille valkamoille.

Kuin ollet vesi hakonen

Vesi päälläsi vetele.

Kuin ollet vesi kivinen

Vesi päällesi vetele.

Kuin sie ollet lintuparvi,

Niin sie lentohon leviä.

Kuin ollet vanha Väinämöinen

Niin pakinoille painehile".

Tuopa vanha Väinämöinen

Se pakinoille paineli.

Lasutteli matkamiestä,

Kysytteli tien käviää:

"Kunne läksit Väinämöinen"?

"Läksin lohta pyytämähän".

"Tuosta tunnen Väinämöisen,

Tuon vanhan valehtelian.

Toisin ennen miun isäni,

Toisin valta vanhempani,

Verkkoja venehen täysi,

Lasuksia laiva kaikki".

"Jo vainen valehtelinki".

"Kunne läksit Väinämöinen"?

"Läksin hanhien ajohon

Puna suisen korjelohon".

"Tuosta tunnen Väinämöisen

Tuon vanhan valehtelian

Toisin ennen miun isäni.

Toisin valta vanhempani.

Suur' oli koira kahlehissa

Suuri jousi jäntehissä".

"Jo vainen valehtelinkin".

"Kuin et tosin sanone,

Käännän purtesi kumohon".

Täytyypä tosin sanoa.

"Läksin neittä kosiomahan

Pimiästä pohjolasta,

Miesten syömästä kylästä,

Urohon upottajasta".

Annikk' oli saaren neiti,

Se oli poukkujen pesiä,

Vaattehitten valkasia,

Käsin käänti vaattehia.

Koprin helmahan kokosi,

Meni juossua pajahan,

Hän tuon sanoiksi virtti:

"Oi on Seppä veikkoseni!

Takoja ijän ikuinen!

Otettihin ostettusi,

Satoin markoin maksettusi,

Tuhansin lunastettusi,

Kolmin vuosin kosiottusi".

Lankesit pihet pivoisin,

Vaipusi vasara käestä,

Meni savuna pihallen.

"Oi emoni kantajani,

Lämmitä saloa sauna,

Pian pirtti riunuttele

Pikkusilla pilkehilla,

Lai tiimaista poroa,

Tuo sie paita palttinainen,

Tuo sie kauhtana kaponen

Päälle paian palttinaisen,

Tuo sie ussakka utunen

Päälle kauhtanan kapoisen"

Teki olkisen hevoisen,

Pani varsan valjahisin,

Ruskian reen etehen,

Laski virkkoa vitalla,

Helähytti helmispäällä.

Virkku juoksi, matka joutu,

Reki vieri, tie lyheni.

Tuli Hiitolan kotihin.

Hiitolan koirat haukkumahan,

Ilman lukku luksuttamaan.

Itse virkki, noin saneli:

"Jok' on valmis valvattini

Valmis valvateltavasi"?

"Ei ole valmis valvattisi

Valmis valvateltavasi.

Kuin sä kyntänet kyisen pellon

- Kärmehisen käännättelet

Miesten, miekkojen terillä,

Naisten neulojen nenillä".

Sata sarvi Hiien härkä

Pajan teki polvillahan,

Sitten kynti kyisen pellon,

Kärmehisen käännytteli

Miehen miekkojen terillä,

Naisten neulojen nenillä.

"Jok' on valmis valvattini

Valmis valvateltavani"?

"Ei ole valmis valvattisi

Valmis valvateltavasi.

Kuin kylpenet kyisen kylvön

Rauta-kylvön rapsuttanet".

"Oi Ukko, yli-Jumala

Tahi taata taivahainen!

Nossas pilvi luotehelta,

Toinen suurelta suvelta,

Kolmas kohta koillisesta;

Nepä yhteen yhytä,

Lommakkohon loukahuta

Sa-a lunta sauan varsi

Kiehittele keihäs varsi

Nuille kuumille kiville

Palavoille Paateroille".

Sitte kylpi kyisen kylvön,

Rauta-kylvön rapsutteli.

"Jok' on valmis valvattini,

Valmis valvateltavani"?

"Ei ole valmis valvattisi,

Valmis valvateltavasi.

Kuin saanet Hiitolan joesta

Hauin hirmu-hampahisen

Kalan suuren miesten syöjän"

Sitte tuli tuskaksi,

Pahon loiksi paineli.

Tuo oli seppo Ilmarinen

Teki rautasen kokon,

Kuin on hauki sukelteleksi

Niin on kokko liiteleksi,

Liiteleksi, laateleksi.

Tuonpa kokko koprin kavahti

Saipa kokko kynsihinsä.

"Jok' on valmis valvattini,

Valmis valvateltavani"?

"Jo on valmis valvattisi,

Valmis valvateltavasi".

Kotia tultuansa kohtaisi Ilmarinen Äitinsä, joka paljon moitti tätä miniätä sanoten: "Luulin minä paremmaksi". Jonka jälken Ilmarinen meni pajaansa ja muutti tytön Lokaksi. Lokana lentää siis nyt vanhempi Hiitolan tyttäristä. Väinämöinen otti sitte eronsa, odottaaksensa nuorempata sisarta.

Maon eli Kärmeen Synty.

Souti Syöjätär vesiä,

Tuli kurkku turjutteli.

Lapa lieto lainehia,

Punasella purjehella.

Laski kuolan laitumelle

Putken rautasen sisähän,

Paksun heinän palteheseen.

Tuuli tuli, tuon kokosi,

Aalto rannalle ajeli

Varalle teräsperälle,

Vankan vasken karvaselle;

Vesi sen pitkäksi venytti,

Paisti päivä pehmiäksi.

Siihen Herra hengen antoi,

Piru silmät siunaeli,

Lempo leukaluut sukesi.

Mistä hampaat häjyllä?

Orahasta Tuonen otran.

Mistä kieli kelvottoman?

Hiitolaisen heinä hanko.

Mistä pää pahalle pantu?

Välisestä Väinättären.

Sikaliskon Synty.

Sikalisko Hiien silmä,

Se on vaskesta valettu,

Kasarista kannettuna.

Vingas vankaan makasi,

Kanto kohtua kovoa,

Kiikutteli, röyhytteli

Rannalla rekeä vasten,

Pinon pitkän reunan alla.

Tullus tulla taivahasta,

Kekäleenä keikuttele,

Tule työsi tuntemahan,

Pahasi parantamahan!

Voi on suusi, voi on kieles.

Sima suustasi suloa,

Mesi heitä kielestäsi,

Kipehille voitehiksi!

Haavoille parantehiksi!

Juos viinana vihasi,

Olunna omat pahansi,

Mennä mieli karvahaksi,

Läpi luisen pää-lakesi,

Läpi haisu-hammastasi,

Vahtaasi vaskisehen,

Kupeheesi kultaihiseen!

Suluon sun vihasi!

Suli voi sulattaisa,

Rasva räyvyteltäisä,

Sulemmat sinun vihasi,

Sulempi sinä itekkin.

Mehiläisen Synty.

Mehiläinen ilman lintu,

Lähe mettä noutamahan,

Simoa tavottamahan

Meren yheksän ylihte,

Meri puolen kymmenettä;

Ota vastat siiviksesi,

Lapioinen purstoksesi.

Vielä on aikoa vähänen

Pikkuruinen piramata.

Jo tulla tuhutteloo,

Saaha hypelöittelöö;

Kuusi on kuppia käessä,

Seihtemän selän takana,

Sata muuta muskulata.

Missä on mettä, kussa vettä,

Missä voietta hyvää.

Koita Jesus kielelläsi

Suullasi sula Jumala,

Mikä on paras voitehista,

Kaikista kahteista,

Joka kaikkein pätöö,

Eineän kelpoaa;

Sillä voian voipunutta,

Pahoin tullutta parannan,

Läpi luun, läpi jäsenen,

Keskeä kivuttomaksi,

Päältä kivuttomaksi,

Alta aivan terveheksi.

Vieriltä viattomaksi,

Sanan voimalla Jumalan,

Aina Jesuksen avulla.

Väinämöisen kaikenlaisia Toimituksia.

Pohjan akka harva hammas,

Kuuli miehen itkevänsä,

Urohon urisevansa.

"Ei oo itku lasten itku,

Eikä itku naisten itku,

Itku on partasuun urohon,

Urina Uvantolaisten,

Jouhi leuvan jorjottama."

Syötti miehen, juotti miehen

Pani varsan valjasehen

Ruskian reen etehen,

Läksi siitä katsomahan,

Laski virkkoa vitsalla

Helähytti helmi vyöllä;

Ei virkku vitsatta juokse.

Helmin lyömättä hevonen.

Seppä vastaan tuloovi.

Sano Seppä Veiollensa:

"Voi sie vanha Väinämöinen,

Mit' olet paholla mielin.

Kuta kallella kypärinä"?

Sano vanha Väinämöinen;

"Ompa syytä ollakseni,

Lainasin Enosi lapsen

Pohjon pitkään perään,

Miesten syömähän kylään,

Urosten upottajain".

Siitä Seppo Ilmarinen

Viitiseksi, vaatiseksi,

Rauta paitoin paneksi.

Luostuhus on meis lujempi,

Rauta paiasa parempi.

Käsi on oron ohjaksessa,

Toinen neitosen nisissä.

Päivät sampua takuoo,

Yöt neittä lepyttelöö,

Saapi sampon valmihiksi,

Neitysen lepytetyksi.

Pohjon akka, harva hammas

Saatto sitte sammon tuonne

Pohjolan kivi-mäkeen,

Yheksän lukun taaksi,

Vaaran vaskeen takana.

Sano vanha Väinämöinen

Sepälle Ilmariselle:

"Tavo kuokka kolmi tjorpa,

Jolla saisin sammon tuolta

Pohjolan kivi-mäestä

Yheksän lukun takoa,

Lukut sormin loukuttelen".

Siit on vanha Väinämöinen

Sormin soitti kanteletta,

Kielin kanteleen pakasi,

Nukuttihin pohjon kanssa.

Siitä vanha Väinämöinen

Saapi sitte sammon tuolta

Pohjolan kivi mäestä,

Yheksän lukun takoa.

Siitä vanha Väinämöinen

Laski pitkin Pohjon merta.

Muurahainen murha poika

Se kusi kuren jalalle,

Kurki laski kumman äänen,

Parkasi pahan säveleen.

Havaitsi pohjan akka,

Meni sampoo katsomaan:

"Jok' on täältä sampo saatu

Yheksän lukun takoa

Pohjolan kivi mäestä"?

"Jo on täältä sampo saatu

Yheksän lukun takoa

Pohjolan kivi mäestä"?

Pohjon akka harva hammas

Läksi sampoo tapoamaan

Vyöltä vanhan Väinämöisen.

Renki vanhan Väinämöisen,

Iki Liera Tieran poika,

Sill' on purje puun nenässä,

Katso iän, katso lännen,

Katso pitkin Pohjan merta:

"Nyt tuloo Pohjan pursi,

Sota hanka hailattaapi".

Näki sen vanha Väinämöinen,

Löysi piitä pikkarainen,

Tosin tauloa vähänen,

Senkin mestäsi merehen,

Kaotti kamalon vasemman

Oikiasta olka päästä,

Juoksi puhki pohjan pursi

Sota hanka halki lenti.

Pohjan akka harva hammas

Vastat siiveksi sitoo,

Sat' on miestä siiven alla.

Tuhat on kynän tutkamessa.

Siitä vanha Väinämöinen

Nosti miekkansa merestä,

Lappionsa alta laian

Siitä hän siipiä sivalti.

Rauan Synty.

Palosell' on paljon maita,

Paljo maita, paljo soita,

Pahana palo-kesänä,

Tuli-vuonna voimatonna

Jäi vähän palamatonta

Tuiman tunturin loalla,

Suuremman suun selällä:

Jäi yksi imehno raukka

Paikalle palanehelle,

Jo sitäkin palo vähäsen

Vasempia varpahia;

Kaiempia kantapäitä;

Luoputteli ruppiansa,

Kaaputteli karstojansa,

Heräsehen hettiöhön,

Läikkyvähän lähteheseen.

Siitä synty rauan synty.

Missä sillon rauta säily

Pahana palo-kesänä,

Tuli-vuonna voimatonna?

Tuolla sillon rauta säily

Tuolla säily, tuolla piili

Kahen kantosen välissä,

Koivun kolmen juuren alla.

Vaan ei viellä sielläkänä

Ei perän pereäkänä.

Tuolla sillon rauta säily,

Tuolla säily, tuolla piili

Sisällä sinisen uuhen

Vaski lampahan vatsassa.

Eipä vielä sielläkänä.

Tuolla sillon rauta säily,

Vyöllä vanhan Väinämöisen,

Kolmi-jatkossa tupessa.

Eipä vielä siellälläkänä.

Ei perän pereäkänä.

Tuolla sillon rauta säily,

Tuolla säily, tuola piili

Nuoren neitosen nisissä,

Kasvavaisen kainalossa.

* * *

Oli ennen neljä neittä,

Koko kolme morsianta,

Lypsit maahan maitoansa,

Uhkutit utariansa.

Yksi lypsi mustan maion.

Toinen valkian valutti

Kolmas on veri punasen.

Joka lypsi mustan maion,

Siitä synty melto-rauta;

Joka valkian valutti,

Siitä on teräs sekanen;

Joka on veri punasen,

Siit' on tehtynä teräkset,

Rakettuna rauan syöntö.

Ei rauta kova olisi

Ilman kärmehen kävettä,

Maon mustan muujuhita.

Herheläinen Hiien lintu

Se katto katon rajasta,

Alta tuohen tuiotteli,

Rautoja rakentaissa,

Teräksiä tehtäissä

Kanto vettä kielellänsä

Tuohon Ilmarin pajahan.

Siitä seppo Ilmarinen

Itse koitti kielellänsä,

Hyvin maisto mielellänsä.

"Ei nämät hyvät minulle

Teräksen teko vesiksi,

Rautojen rakennus maiksi".

Mehiläinen ilman lintu

Lenti tuonne liipotteli,

Lenti soita, lenti maita

Ylitse meren yheksän,

Meri puolen kymmenettä.

Otti mettä kielellänsä

Seittämästä heinän päästä

Kuuen ruohosen nenästä,

Kanto Seppälän pajaan.

Seppä koitti kielellänsä,

Hyvin maisto mielellänsä.

"Kas näm' on hyvät minulle

Teräksen teko-vesiksi,

Rautojen rakennus-maiksi.

Voi sinua rauta raukka

Rauta raukka, koito kuona,

Teräs tenho päivällinen!

Kuin sä vannot veljeksyttä

Tulen tuomarin eessä,

Alla ahjon Ilmarisen;

Et sanonut koskevasi,

Söit sä vaivanen valasi

Kuin sä vestit veliäsi,

Lastusit emonsi lasta

Veren päästit juoksemahan

Punasen putoamahan.

Ei se maahan maito joua,

Kumpuhun Ulosten kulta,

Miesten hempo heinikköhön;

Niin on kaunis kun on kallis

Miesten hinnasta palava,

Urohosta kelpoava.

Veri seiso niin kuin seinä,

Asu hurme niin kuin aita,

Lihan lämpösen sisällä!

Mitä tuohon tuotanee,

Ja kuta veettänee

Salvaksi samu-ojalle,

Veren tiellen telkimeksi?

Salvaksi sana Jumalan,

Tuke Herran tukkioksi.

Ukko kultanen kuningas

Vaari vanha taivahainen,

Taivahallinen Jumala,

Pane paksu peukolosi,

Liitä sormesi lihalle

Paikaksi pahan veräjän,

Tämän kulman tukkimeksi!

Josk' et siitä kyllä tulle,

Viel' on muitakin sanoja:

Neitsy Maria emonen,

Rakas äiti armollinen,

Tuo turves tuan takoa,

Sammal saunan seinän alta

Tulialle tukkioksi!

Neiti Maria emonen,

Rakas äiti armollinen,

Tavu päästäsi tavota,

Kulta lumme luiahuta,

Simo silkki rihmallasi,

Pane palmikoisellasi!

Ettei maito maahan juokse,

Kumpuhun Ulosten kulta,

Miesten hempo heinikköhön

Veri seiso niin kuin seinä,

Asu hurme niin kuin aita

Lihan lämpösen sisällä!"

Talvikon Sanat.

Lumi-selkä Luppanainen,

Kaunis karva Röyhytyinen,

Uppo valkia valimo,

Nunnoseni, lintuseni,

Orren päällinen omena,

Parren päällinen parahin,

Naisten lukkohin lukia,

Avainten arvelia,

Kiulun korvan kierteliä

Nouse puulle putkullesi,

Lepän lengolle ylene,

Nouse koivun konkelolle!

Ähkyn Sanat.

Ähky poika on Ähmeröinen,

Toinen poika on Tohveroinen,

Kolmasi Korentolainen,

Tehty suosta, tehty maasta,

Pantu äimän kärkösistä

Veen vahesta valettu,

Mitäs konna kuohaelet,

Veen vahti vaivaelet,

Lähe konna kohustani,

Mato maksani raosta,

Puremasta, nietämastää,

Syömästä, kaluamasta.

Tuonne ma sinun manoan,

Meren Rutian partahalle,

Siellä itkeepi isäsi,

Valittaapi vanhempasi,

Keittävät kuhurin kattilata,

Hormusimmilla nutuilla,

Verisillä vaattehilla.

Ellös tulko ennen sieltä,

Ennen kuin tulen noutamahan

Yheksällä oinahalla,

Yhen uuhen kantamalla.

Ellös tullo ennen sieltä,

Ennen kuin tulen noutamahan

Yheksällä härkäsellä,

Yhen lehmän kantamalla.

Ellös tullo ennen sieltä,

Ennen kuin tulen noutamahan,

Yheksällä orihilla,

Yhen tamman kantamalla.

Sinne sinua on itkettynnä,

Ikäkausi kaivattunna.

Mene tuonne kunne käsken,

Ryönä kosken partahaseen,

Virran korvahan kovahan,

Perin siellä vieryvät petäjät,

Kokonansa kokka hongat,

Tyvin syösten suuret hongat,

Latvoin laikka-päät petäjät.

Pakkaselle.

Pakkanen puhurin poika,

Älä kylmää kynsiäni,

Älä päätäni palele!

Tultas tungen sukkahani,

Kekälettä kenkähäni,

Pakkasen palelemata,

Kovan ilman koskemata,

Kyllä sull on kylmäämistä,

Kylmää soita, kylmää maita,

Kylmää puita ja pehuja,

Kylmää kylmiä kiviä!

Merimiesten rukous Ilmariselle.

Ilmarinen ilo lintu.

Lennä tuonne kunkan käsken,

Iän ikuisen perähän,

Päivän koitonnon kotohon!

Pane poskes pussuksihin.

Puhalla iloinen ilma,

Minulle myötäinen myry,

Minnekkin nyt mennäkseni!

Rukous jolla Ahto (kalain haltia) kutsuttiin.

Anna Ahto antimesi,

Veä vilialta väleen,

Majan märjän asuvita,

Kalat karulta kokoele,

Hauit hajalta hajeskele,

Ahvenet myös kyrmyniskat!

Riennä ruoholle veäksen,

Soitantota kuulemahan,

Väännäntötä Väinämöisen.

Päivän koittaissa.

Terve kasvos näyttämästä,

Päivä kulta koittamasi»,

Aurinko ylenemästä!

Pääse ylös aaltoin alta,

Yli männistön matkusta,

Juokse kaares kaunihisti,

Pääse illalla ilohos.

Tuo tuliaiset tullessasi,

Tuo meill' täyttä terveyttä,

Siirrä saama saatavihin,

Onni onkeemme ohaitse,

Pyytö päähän peukalomme!

Nykyisempiä Runoja ja Lauluja.

Lystillinen Runo-laulu, siitä Kummasta Kala-Kukosta lookisti kokoonpantu, Henrikki Väänäseltä.

[Henrikki Väänänen myöskin kutsuttu Konsa Heikki oli muinen Oulusa köyhä työmies, joka kulkein ympärin kyliä elätti ittensä viulun soitolla ja omatekemäin runoin veisaamisella. Jotenkin viinaan menevä oli hän aina saapuilla pidoissa ja tanssi paikoissa, aina nöyrä ja aina ilonen. Hänellä oli ankara muisto ja erinomainen sukkeluus kokoonpanna veisuja aivan valmistamatonna ja mistä aineesta tahtonsa. — Viimmein kuoli tämä runo-niekka lämpöisesä uunisa, johonka hän oli viinapäissä kontannut. Ne paremmat hänen jälkeen säilyneistä runoista ovat: Kala-kukosta, Kaffen juomingista, Oulun orja-väestä ja Kellon kylän Mariasta. Kala-kukko on jo ennen präntätty Vaasasa v. 1801, ehkä nyt harvasa löytty.]

Jop' on laulu laitettuna,

Sanat somat solmettuna,

Nytkin ruasta rumasta

Kummasta kala-kukosta,

Johonk' oli pantu Paltamossa,

Katti karvanen sisähän,

Isossa itä-kylässä,

Paltamossa mainiossa.

Kerran keskensä isännät,

Rannin miehissä rupeisit,

Pyhä iltana puhuhun,

Julkisesti juttelehen,

Kuin on Oulusa pahoja,

Tullisakin turkasia;

Syövät syökärit rahata

Ilman työtä tullin miehet,

Kuin vievät välistä reestä

Evähiä matkamiesten.

Talon vaari taitavasti

Kysyypi kylän väeltä:

"Kusta nyt saisin kumpanita

Kusta matkallen toverit?

Lähtisin minäkin kerran

Käpäsemään kaupungissa;

On mulla talia taasen,

Vielä voitakin vähäsen,

Vaik' on huono heinä-vuosi,

Muret muustakin ruasta".

Miehet yksi-äänisesti

Siihen vastaten sanovat:

"Meill' on miehillä samoilla

Matka pitkä mielesämme,

Lähtiä sitä pitäisi

Ala mahan marsimahan,

Kohen Oulua kokehen".

Kohta yksi koiran silmä

Sanoopi väen seassa:

"Jopa kotua kyllä

Joulun eellä jouvetahan;

Olis mielessä minulla

Lähtö poies Pohjan maalle;

Lähtisin minäkin muuten

Käpäsehen kaupungissa,

Vaan ompi vähän vikoa,

Joka on kotona kauon

Mulla muistissa pysynyt,

Poviani pureskellut.

Vietihin minulta viimein,

Väkisin vasikan paisti,

Kuin näki olevan reessä,

Sitä syökäri syleili.

Sitä ano ahkerasti,

Pyysi pystösä käsinni.

Minä mies sanon hänelle

Puheskelin puolestani:

'En saata evästä panna

Tyköäni, ystäväni!

Poies matkan pitkän päässä.

Kylläpä täällä tarvittoovi

Pureskella porvarissa'.

Veipä sitten väkisin;

Sen kanssa meni sisälle,

Vielä kiitti kinttujansa,

Hyvin kosti kynsiänsä.

Kuin ovat viekkaat viriät,

Omin mielin ottamahan,

Talon poikain evästä!

Sitte kuin tulin kotia,

Heti sai kylässä tietä

Akkani saman asian,

Josta akka aikalailla,

Minua toru tolvanaksi,

Kun en minä kukkoa kätehen,

Sysännynnä syökärille.

Anto hälle lemmon lintu,

Omalle tulli nälkäiselle,

Kuuluupi kyllä puhuvan,

Kieli-lakkarin latovan,

Ett' on muutamat monasti,

Kotonahan nivuiset koiran,

Pannullansa paistanehet,

Rasvan kanssa raskinehet.

Voilla sieviäksi silattu,

Mennesänsä on antanehet,

Tull-miehelle kätehen,

Sysäänehet syökärille.

Tuon konstin minä kotona,

Saatan vielä viisahammin,

Tehä toisehen tapahan".

Ottipa kissan kiiruhusti,

Tarttuupi takajaloista,

Päätä pankkohon sukasi,

Oikian olan takoa.

Uunin nurkkahan nutisti,

Siinä hirtti hiiren syöjän,

Pani pirtin lämmitessä,

Leivän sisähän leviän.

Rupeis estähän emäntä,

Etteipä isäntä saisi

Kattia kakun sisähän,

Panna paljaan karvan kanssa.

Emäntä isännällensä,

Sanoopi sanalla tällä:

"Kosk' on herjä herjennynnä,

Naaras kissa naukumasta,

Niin nyljen nahattomaksi,

Siitäpä tulisit sievät,

Turkin puuhkat pulskiammat".

Ukko uunilta puhuupi,

Parta-vaari paukuttaapi:

"Kylläpä sinä siivo muori,

Oikein hyvä olisit,

Syökärille syölähille,

Kuin nyt siitä kuoren poies,

Veisikkin nahan väkisin,

Käden kesken paistumisen,

Siitäpä syökärit rupiais,

Arvelehen aivostansa,

Et on tähän sisähän,

Jänes pantu Paltamossa,

Siitä mielehen menisi,

Talon-poikain tavarat,

Vastakin repis rekiä,

Evähiä ettiskelis.

Anna olla katti karvonensa,

Että tulee tuntemahan,

Mik' on pantu Paltamossa,

Koottu kuorien sisähän,

Taherrettu taikinahan".

Samasta sanasta tästä,

Kävi kärryksi emäntä,

Rupiaapi rohkiasti,

Koukulla kopasemahan,

Ukon päätä uunin päällä;

Vaan ei toki tohtinunna,

Ett' oli vaari vahvallainen;

Kyll' olis muori muuten lyönyt,

Takan vierestä takonut,

Äijän päätä oiva lailla.

Isäntä ihasteleepi,

Lieden vierehen lipuupi.

Pani kissan paistumahan,

Katin karvat kärtymähän.

Vielä se vinku uunissakin,

Kurasi kukon sisällä.

Sitte kuin kuori päälle kuivi,

Taikina tuli kovaksi,

Katin päälle kankiaksi.

Ulos uunista nykäsi,

Paneepi säkin sisähän.

Sitte lähteepi kotua,

Maanantaina marsimahan,

Astuhun alusta viikon,

Kohen Oulua kokehen.

Kuin tuli tykö Muhoksen,

Löysi kohta kumppaninsa,

Kumppanit heti kysyvät:

Joko nyt jokia menemmä,

Linnan tullista livumme,

Käymmä kautta köyhän miehen?

Juuruksen [1] tykö tulivat,

Kestikiivarin kedolle.

Silta-vouvi Simpermanni.

Oli juossu Juuruksehen,

Tukkihin hakoin kanssa

Tietä kiinni kiiruhusti,

Ettei joutuisi joelle.

Sieltä kulkisi kukana.

Siin' oli kielly Simpermanni,

Talonpoille puhunut:

"Ei sa mennä Pielis-miehet,

Eikä muu Muhoksen väki,

Eikä käyä Paltamosta

Oulun suuhun ollenkana,

Kura tullihin kukana,

Siihen siikoja isoja,

Kuljettavat Kuusamosta,

Punasta poron lihoa,

Vaikka sentähen vähäsen,

Norforssi välistä saapi,

Tutummilta tuvan luona,

Kuusamon mätimahoilta.

Ne jotka jokia aivot,

Mylly-tullista tulehen,

Simpermannin käskyn kautta

Kangas-tullihin kävivät.

Pistit ensin pienen leivän,

Tulli-herralle kätehen,

Tästäpä herra herjemmäksi,

Kovin koiraksi rupesi,

Sano herra hilpiästi:

'Ketä sinä tällä kerjulaista,

Pilaat pila-isäntä,

Ompa sulla suurempia,

Kala-kukkoja komeita,

Anna mulle muuankahan

Teiän maanne maistiksista".

Mies se mielellä hyvällä.

Sysäsi kukon kätehen,

Johonk oli sisään kissa, —

Pantu katti karvonensa;

Hetipä käski tulli-herra,

Tämän miehen tupahan,

Kuttu Rytsi ruukostille,

Anto kaffet, anto punsit.

Vielä viinatkin lisäksi.

Kuin oli sarikat saanut,

Ryypyt suuhunsa suloiset,

Mies heti meni kadulle,

Sieltä poikkes porvariinsa.

Tämä on laulu laitettuna,

Sanat väätty Väänäseltä,

Sille palkasta tulisi.

Tahtoisi jalan takasen,

Kuin olis ollut saatavilla

Silloin tullisa tykönä.

Kuin Rytsi rualle rupesi,

Iltaselle ilkiälle.

Haukkasi palasen päästä,

Toukaseepi toisen kerran,

Jo sattu käpälä suuhun,

Kynnet kielehen rupeisit.

Luuli hauin hampahiksi

Eli lahnan leuka-luuksi.

Eipä usko ensinkänä

Kuin ei viillä veittellähän,

Näkeepi olevan siellä,

Karvasen katin sisällä;

Hetipä kirosi herra,

Kesken syönnin synkiästi,

Sanoo sanalla tällä:

"Eipä tuota turkastakaan,

Luullu nyt minä polonen,

Perkelettä petturiksi.

Kuin on ilkiä isäntä,

Pilannut parahan viljan,

Tuolla lailla tuhrannunna.

Ei sitä tiedä ihmis rukka,

Mitä syödä synnis paran,

Vasta vanhana pitääpi,

Kuin ei nuorra näitä nähty,

Nuita kummia rumia".

Jop' on laulu laskettuna,

Loppu lookisti rakettu,

Somahammilla sanoilla.

[1] Juurus on se kaikkein likimmäinen Kestikiivari Oulusta Paltamoon päin, yksi penikulma kaupungista. Juuruksesta kuljetaan talvella Ouluun sekä jokia, että maantietä myöden. Jokia myöden tullaan sisälle kaupunkiin linna-tullin kautta, joka myös toisella nimellä kutsutaan mylly-tulliksi; haukkuvat ne sitä muutamat myöskin kura-tulliksi. Siinä linna-tullisa edes seisot yksi syökäri Norforssi nimeltä, joka jo on kuollut, kauvan aikaa tulli-herran viran. Ne kyläkunnat, Juuruksen ja Oulun välillä, jotka juuri joen partahalla molemmin puolin jokia ovat, kutsutaan yhdellä yhteisellä nimellä Oulun suuksi. Ne matkamiehet taas, jotka Juuruksesta maantietä myöden kaupunkiin kulkevat, tulevat kangas-tullin kautta sisälle, josa Rytsi tulli-herrana oli. Syy, minkätähe Simpermanni esteli matkamiehiä jokia myöden Juuruksesta Ouluun kulkemaan, oli yksi tästä kulusta silloin ulostullut Maanherran kielto.

Sinä 24 päivänä Kesäkuuta 1791.

Vaikka nälkä nähtävästi,

Suuri surkeus ruasta,

Aivan kovin ahdistaapi

Paljo ihmis parkaisia;

Vaikka tauti tarttuvainen,

Kauheasti kaateleva,

Tänä vuonna on temunnut,

Pitkältä liki pitänyt;

Vaikka talvi tasamatoin,

Tulo tukala keväinen,

Tahto tallit puhdistella,

Laasta laattiat ladoissa,

Että karja kaikellainen,

Että elävät usiat,

Rupeisit ruan hädäsä,

Puolen vihon puutoksesa,

Äkeästi ääntämähän,

Inumahan ilkiästi;

Aika kuitenni kulunut,

Nyt on siihen siirtynnynnä,

Että kesä on käsissä,

Mainihtava Mehtumaari,

Päivä julkea Juhanin,

Ihmis paroille iloisin.

Joska jouduttas sanoman,

Tämä tuottas tultuansa,

Että kesä kelvollinen,

Olis hyvin onnellinen,

Joka jouduttas eloa,

Kaikellaista kasvattelis,

Että terveys terästys,

Pysyis rauha ratkomata.

Se on säännösä Jumalan,

Tahdosa Taivahan Herran.

Hän on ajan alkanunna,

Vuodet, päivät perustanut,

Hän on vaka vallihtia,

Yksinäns ylöspitäjä.

Anna siis armos Jumala!

Luoja suuri luotuitten,

Ajat vielä virkistyä,

Kostua koko hyväksi;

Anna armos avarasti,

Laskeua laupeudes,

Kansan ylitse katalan,

Mailmasa matavaisen!

Herra jonka joutununna,

Nyt on oiva nimi-päivä,

Sulle toivotus totinen,

Altihiksi annetahan:

Onni sua ohjatkohon,

Sekä hyvin seuratkohon,

Kaikissa kahtottavissa,

Asioisasi alati!

Papin virka painavainen,

Kai raskas kannettava,

Yli-paimenen parahan,

Armon ja avun ohesa,

Keviäksi kääntyköhön,

Hupaiseksi huojetkohon!

Ikä illalle kulunut,

Harmajaksi haalistunut,

Uuden aamun alkakohon,

Onnellisimman olennon,

Autuitten asumisa,

Taivahan Ilo-Talosa!

Henric Ackrenius.

Tämän toivotuksen sai entinen Kirkkoherra Pyhäjoesa Tohtori Johan

Westzynthius.

Idensalmen Kirkko Herran

Herr Mag. Joh. Laguksen ja korkiasti kunnioitettavan Neitsyn Benedicta

Lovisa Kraftmannin iloisisa hääpidoisa Borgosa.

Lyra lauloi lystin vuoksi,

Koska mieli sinne juoksi,

Tämän nöyrän naima-virren:

1.

Koska luonnon Luoja Herra, antoi kerran,

Koko luonnoll' lujat lait,

Kaikki käyvät muuttumata, puuttumata,

Niin kuin aluus käskyn sait.

2.

Vaan kosk' Herra se jalompi itse ompi,

Sula puhdas rakkaus,

Niin nyt rakkauden laki luoduisakin,

Vahva on ja aina uus'.

3.

Kosk' on kaikki kaksin luotu, heille suotu,

Kumppalinsa sugustans,

Rota toinen toista kahtoo, halull'kahtoo,

Omistella vertaistans.

4.

Ihminen se järjellinen, mielellinen,

Seas Luojan luotujen,

Rakkautt' ei taida salat', vaan se alat',

Sytyttääpi sydämmen.

5.

Eikä sääty, eikä ikä, eikä mikään,

Täsä muutost' tehdä saa,

Nuoret miehet ovat orjat, neidot korjat,

Myyvät vapaudensa.

6.

Ei voi miehuus tätä välttää, koska jälttää

Luonnon laki landeitans,

Sankarinkin sapso laulaa, tuli taula,

Koska palaa povesans.

7.

Mene viisas kirjas luokse, kiiruust' juokse,

Nouda vettä tulehes,

Löytyy kuitenk' vihdoin syttö, kaunis tyttö,

Joka johtu mielehes.

8.

Paavi sull' on suuri sappi, koskas Pappii

Tahdot raket' rautaisiks,

Pane pois se pyhä lakki, riisu takki,

Tunnusta meit' ihmisiks'.

9.

Ei ol' varaa väkevyydes, eik' pyhyydes,

Luojan laki voiton saa:

Kasvakaat ja lisäntykäät ja täyttäkäät

Minull' kunniaks' kaikki maa.

10.

Voitto vahva rakkauden, hartauden,

Kirkko-Herran tykön' nyt,

Selväst' nähdään pidois näisä, jalois häisä,

Johon ompi yhtynyt.

11.

Sinä yksi yhteydes ja pyhyydes,

Kolminainen Herra suur',

Joka kaikki hyvin laitat, omas naitat,

Kaksi yhdeks' liität juur'.

12.

Parikunnall' tällen anna, tykö kanna,

Kaikkein suurin siunaus,

Että alla rakkauden, rinnauden,

Heille vuotais armo uus'!

Ajan käyttämisestä, Ruotsista käännetty.

Aika aivan tärkiks' näyttää,

Mikä rientää kiiruummast'?

Onnellinen joka käyttää,

Muiston siitä sopivast';

Ystäväni vaarii ota,

Ajast nuorra ollesas,

Että ilon mahdat koota,

Ikäs illall' tullesas.

Meri Miehet,

Kerran mentyä merelle,

Lainehille laivan kanssa,

Meri miehet melkiähän,

Tulit ilmahan isohon;

Aallot alusta ajelit,

Uhkasit upottamahan.

Miehet vaarasa vapisit,

Kovin pelkäsit peräti,

Tulevansa tuonelahan,

Veden vetelän läpihte.

Mutta väen väkevästi

Sitä suuresti sureissa,

Tuuli tympeä tyveni,

Ilma ankara asettu,

Josta ilo joutumalla,

Väen sekahan vetäy.

Silloin hahden hallitsia,

Pulska miehille puheli:

Ei pidä pitkin surea,

Eikä iloita isosti;

Sillä maja mailmassa,

Tämä vaivanen vaellus,

Ompi heikko, hälyväinen,

Muutos ilon ja murehen.

Koska onni oikaseepi,

Kätensä kelpo hyvästi,

Silloin pitäävi surua

Olla valmis ottamahan;

Mutta tultua murehen,

Vastoin-käymisen käsihin,

Olla toivosa totisen,

Kelvokseksi kärsiväisen.

Neion valitus.

Eipä mene mielestäni,

Eikä muistosta murene,

Armias ihana aika,

Jona laulon, ollen lassa,

Pikku piikana visersin,

Ilolla ihanan linnun,

Leipojaisen leikihtevän,

Tuolla pilvein povilla,

Vapaana vaivatonna.

Vapa vaivoista syämmen,

Tuuvin ennen tuulen lailla,

Kiiätin kipunan lailla,

Lennin lehtenä lehossa,

Perhosena pyörtänöillä;

Mehun maistelin makean,

Kukan kullaisen kupista,

Hopealta hohtavaisen.

Muukalainen murehille.

Istuin ilona aholla,

Mehu-miellä mättähallä,

Istun kukkana keolla,

Lempeästi leikitellen,

Suloisten sisarten kanssa,

Tyvenesti tuuvitettu.

Tuulen hengeltä tulovan,

Mesisestä mantereesta.

Levon kuvana levolla.

Nukun nurmi-linnun lailla.

Rauha rakkahin rakensi,

Sian sivuuni suloisen,

Eikä uhannu uneni

Vaivalla valkenevaisen

Päivän, pahoilla suruilla,

Syämmen nyt suitsevaisen.

Empä tiiä enkä taia,

Selkeästi selvitellä,

Mikä juoksi mieleheni,

Mikä aivooni osasi,

Aivan ankara ajatus,

Mikä sytty syämmeeni,

Tuli ennen tuntematon,

Äitin mullen äännettyä:

Jo nyt vuotta viisitoista,

Kohta pikku piikaseni

Olet jättänyt jälelle.

Nousi nousulla nisäini,

Suihtu outo syämmeeni,

Nousi nousulla nisäini,

Huoli uusi huivin alle,

Polvelleni pullistuvan.

Niin on tukala tuvassa,

Mieli raskas mantereessa,

Ei ole lepoa lehossa,

Eikä onni oksapuihen

Asu mustan varjon alla.

Vaiva vaivuttaa levolle,

Vaiva vaivaapi uneni,

Vaiva herättää valolle,

Uuen päivän paisteelle.

Tuolla sytöövi syämmen

Peitetyissä pahjukoissa,

Toivon tuli tuntematon,

Tuli sytöövi tukala,

Jot' en saata sammutella,

Enkä raski raiskailla.

Tuonne kiiruhtaa kivasti,

Kaikki kieleni tarinat,

Yksinäni ollessani,

Tuonne aivoni ajatus,

Tuonne suosio syämmen,

Taivon poluille pimeän,

Ahtahille aavistuksen,

Syämmelleni suruisten,

Syämmelleni suloisten.

Kaikki kaikissa ajatus,

Yks' on aina arvollinen,

Täytten tarvetten seassa,

Yks' on tarve toivottava,

Syämmelleni suruinen,

Syämmelleni suloinen.

Koira joka kuljetti lihamurua suusansa joen poikki. Satu.

Kerran koira kohdattua

Lihamurun murkinaksi,

Lähti uimahan uhea,

Saalis suussa sutkimahan,

Veden vetelän ylitse,

Poikki joen joutumalla:

Näki uidessa uhean

Varjonsa veden sisällä,

Luuli koiran kohdanneensa,

Vievän saalista samati,

Jota tahto kadehtien,

Kyllä hädällä häristen,

Tahto taamuta äkisti

Saada saalista sitäkin.

Mutta vaivanen varisti,

Suustansa palan suloisen,

Ettei ollut ensinkänä,

Syömistä syystä hyvästä.

Niin on ahneus alati,

Peri juurin petollinen;

Jok' ei suovu ensinkänä,

Tydy onnehen omahan,

Kadehtien kadottaavi

Senkin vähäisen välistä.

Loru.

Olin ennen ollin mallin,

Ollin mallista matikka,

Matikasta maitopyörä,

Maitopyörästä pytikkä,

Pytikästä pöytä risti,

Pöytä ristästä ripukka,

Ripukasta rintasolki,

Rinta soljesta sopukka,

Sopukasta sormikintas,

Sormi kinttaasta kipinä,

Kipinästä kirjan merkki,

Kirjan merkistä meteli,

Metelistä meiän vouvi,

Meiän vouvista votikka,

Votikasta voltermanni,

Voltermannista matikka, Matikasta maitopyörä,

Maitopyörästä j.n.e.

Tämä joutava ja loppumaton loru veisataan monesa paikasa Pohjan maalla kätkyt- ja lasten veisuna. Erinomaisuudensa vuoksi saakon se myös siansa täsä kokouksesa.

*** END OF THE PROJECT GUTENBERG EBOOK SUOMEN KANSAN VANHOJA RUNOJA YNNÄ MYÖS NYKYISEMPIÄ LAULUJA 2 ***

Updated editions will replace the previous one—the old editions will be renamed.

Creating the works from print editions not protected by U.S. copyright law means that no one owns a United States copyright in these works, so the Foundation (and you!) can copy and distribute it in the United States without permission and without paying copyright royalties. Special rules, set forth in the General Terms of Use part of this license, apply to copying and distributing Project Gutenberg™ electronic works to protect the PROJECT GUTENBERG™ concept and trademark. Project Gutenberg is a registered trademark, and may not be used if you charge for an eBook, except by following the terms of the trademark license, including paying royalties for use of the Project Gutenberg trademark. If you do not charge anything for copies of this eBook, complying with the trademark license is very easy. You may use this eBook for nearly any purpose such as creation of derivative works, reports, performances and research. Project Gutenberg eBooks may be modified and printed and given away—you may do practically ANYTHING in the United States with eBooks not protected by U.S. copyright law. Redistribution is subject to the trademark license, especially commercial redistribution.

START: FULL LICENSE

THE FULL PROJECT GUTENBERG LICENSE

PLEASE READ THIS BEFORE YOU DISTRIBUTE OR USE THIS WORK

To protect the Project Gutenberg™ mission of promoting the free distribution of electronic works, by using or distributing this work (or any other work associated in any way with the phrase “Project Gutenberg”), you agree to comply with all the terms of the Full Project Gutenberg™ License available with this file or online at www.gutenberg.org/license.

Section 1. General Terms of Use and Redistributing Project Gutenberg™ electronic works

1.A. By reading or using any part of this Project Gutenberg™ electronic work, you indicate that you have read, understand, agree to and accept all the terms of this license and intellectual property (trademark/copyright) agreement. If you do not agree to abide by all the terms of this agreement, you must cease using and return or destroy all copies of Project Gutenberg™ electronic works in your possession. If you paid a fee for obtaining a copy of or access to a Project Gutenberg™ electronic work and you do not agree to be bound by the terms of this agreement, you may obtain a refund from the person or entity to whom you paid the fee as set forth in paragraph 1.E.8.

1.B. “Project Gutenberg” is a registered trademark. It may only be used on or associated in any way with an electronic work by people who agree to be bound by the terms of this agreement. There are a few things that you can do with most Project Gutenberg™ electronic works even without complying with the full terms of this agreement. See paragraph 1.C below. There are a lot of things you can do with Project Gutenberg™ electronic works if you follow the terms of this agreement and help preserve free future access to Project Gutenberg™ electronic works. See paragraph 1.E below.

1.C. The Project Gutenberg Literary Archive Foundation (“the Foundation” or PGLAF), owns a compilation copyright in the collection of Project Gutenberg™ electronic works. Nearly all the individual works in the collection are in the public domain in the United States. If an individual work is unprotected by copyright law in the United States and you are located in the United States, we do not claim a right to prevent you from copying, distributing, performing, displaying or creating derivative works based on the work as long as all references to Project Gutenberg are removed. Of course, we hope that you will support the Project Gutenberg™ mission of promoting free access to electronic works by freely sharing Project Gutenberg™ works in compliance with the terms of this agreement for keeping the Project Gutenberg™ name associated with the work. You can easily comply with the terms of this agreement by keeping this work in the same format with its attached full Project Gutenberg™ License when you share it without charge with others.

1.D. The copyright laws of the place where you are located also govern what you can do with this work. Copyright laws in most countries are in a constant state of change. If you are outside the United States, check the laws of your country in addition to the terms of this agreement before downloading, copying, displaying, performing, distributing or creating derivative works based on this work or any other Project Gutenberg™ work. The Foundation makes no representations concerning the copyright status of any work in any country other than the United States.

1.E. Unless you have removed all references to Project Gutenberg:

1.E.1. The following sentence, with active links to, or other immediate access to, the full Project Gutenberg™ License must appear prominently whenever any copy of a Project Gutenberg™ work (any work on which the phrase “Project Gutenberg” appears, or with which the phrase “Project Gutenberg” is associated) is accessed, displayed, performed, viewed, copied or distributed:

This eBook is for the use of anyone anywhere in the United States and most other parts of the world at no cost and with almost no restrictions whatsoever. You may copy it, give it away or re-use it under the terms of the Project Gutenberg License included with this eBook or online at www.gutenberg.org. If you are not located in the United States, you will have to check the laws of the country where you are located before using this eBook.

1.E.2. If an individual Project Gutenberg™ electronic work is derived from texts not protected by U.S. copyright law (does not contain a notice indicating that it is posted with permission of the copyright holder), the work can be copied and distributed to anyone in the United States without paying any fees or charges. If you are redistributing or providing access to a work with the phrase “Project Gutenberg” associated with or appearing on the work, you must comply either with the requirements of paragraphs 1.E.1 through 1.E.7 or obtain permission for the use of the work and the Project Gutenberg™ trademark as set forth in paragraphs 1.E.8 or 1.E.9.

1.E.3. If an individual Project Gutenberg™ electronic work is posted with the permission of the copyright holder, your use and distribution must comply with both paragraphs 1.E.1 through 1.E.7 and any additional terms imposed by the copyright holder. Additional terms will be linked to the Project Gutenberg™ License for all works posted with the permission of the copyright holder found at the beginning of this work.

1.E.4. Do not unlink or detach or remove the full Project Gutenberg™ License terms from this work, or any files containing a part of this work or any other work associated with Project Gutenberg™.

1.E.5. Do not copy, display, perform, distribute or redistribute this electronic work, or any part of this electronic work, without prominently displaying the sentence set forth in paragraph 1.E.1 with active links or immediate access to the full terms of the Project Gutenberg™ License.

1.E.6. You may convert to and distribute this work in any binary, compressed, marked up, nonproprietary or proprietary form, including any word processing or hypertext form. However, if you provide access to or distribute copies of a Project Gutenberg™ work in a format other than “Plain Vanilla ASCII” or other format used in the official version posted on the official Project Gutenberg™ website (www.gutenberg.org), you must, at no additional cost, fee or expense to the user, provide a copy, a means of exporting a copy, or a means of obtaining a copy upon request, of the work in its original “Plain Vanilla ASCII” or other form. Any alternate format must include the full Project Gutenberg™ License as specified in paragraph 1.E.1.

1.E.7. Do not charge a fee for access to, viewing, displaying, performing, copying or distributing any Project Gutenberg™ works unless you comply with paragraph 1.E.8 or 1.E.9.

1.E.8. You may charge a reasonable fee for copies of or providing access to or distributing Project Gutenberg™ electronic works provided that:

- • You pay a royalty fee of 20% of the gross profits you derive from the use of Project Gutenberg™ works calculated using the method you already use to calculate your applicable taxes. The fee is owed to the owner of the Project Gutenberg™ trademark, but he has agreed to donate royalties under this paragraph to the Project Gutenberg Literary Archive Foundation. Royalty payments must be paid within 60 days following each date on which you prepare (or are legally required to prepare) your periodic tax returns. Royalty payments should be clearly marked as such and sent to the Project Gutenberg Literary Archive Foundation at the address specified in Section 4, “Information about donations to the Project Gutenberg Literary Archive Foundation.”

- • You provide a full refund of any money paid by a user who notifies you in writing (or by e-mail) within 30 days of receipt that s/he does not agree to the terms of the full Project Gutenberg™ License. You must require such a user to return or destroy all copies of the works possessed in a physical medium and discontinue all use of and all access to other copies of Project Gutenberg™ works.

- • You provide, in accordance with paragraph 1.F.3, a full refund of any money paid for a work or a replacement copy, if a defect in the electronic work is discovered and reported to you within 90 days of receipt of the work.

- • You comply with all other terms of this agreement for free distribution of Project Gutenberg™ works.

1.E.9. If you wish to charge a fee or distribute a Project Gutenberg™ electronic work or group of works on different terms than are set forth in this agreement, you must obtain permission in writing from the Project Gutenberg Literary Archive Foundation, the manager of the Project Gutenberg™ trademark. Contact the Foundation as set forth in Section 3 below.

1.F.

1.F.1. Project Gutenberg volunteers and employees expend considerable effort to identify, do copyright research on, transcribe and proofread works not protected by U.S. copyright law in creating the Project Gutenberg™ collection. Despite these efforts, Project Gutenberg™ electronic works, and the medium on which they may be stored, may contain “Defects,” such as, but not limited to, incomplete, inaccurate or corrupt data, transcription errors, a copyright or other intellectual property infringement, a defective or damaged disk or other medium, a computer virus, or computer codes that damage or cannot be read by your equipment.

1.F.2. LIMITED WARRANTY, DISCLAIMER OF DAMAGES - Except for the “Right of Replacement or Refund” described in paragraph 1.F.3, the Project Gutenberg Literary Archive Foundation, the owner of the Project Gutenberg™ trademark, and any other party distributing a Project Gutenberg™ electronic work under this agreement, disclaim all liability to you for damages, costs and expenses, including legal fees. YOU AGREE THAT YOU HAVE NO REMEDIES FOR NEGLIGENCE, STRICT LIABILITY, BREACH OF WARRANTY OR BREACH OF CONTRACT EXCEPT THOSE PROVIDED IN PARAGRAPH 1.F.3. YOU AGREE THAT THE FOUNDATION, THE TRADEMARK OWNER, AND ANY DISTRIBUTOR UNDER THIS AGREEMENT WILL NOT BE LIABLE TO YOU FOR ACTUAL, DIRECT, INDIRECT, CONSEQUENTIAL, PUNITIVE OR INCIDENTAL DAMAGES EVEN IF YOU GIVE NOTICE OF THE POSSIBILITY OF SUCH DAMAGE.

1.F.3. LIMITED RIGHT OF REPLACEMENT OR REFUND - If you discover a defect in this electronic work within 90 days of receiving it, you can receive a refund of the money (if any) you paid for it by sending a written explanation to the person you received the work from. If you received the work on a physical medium, you must return the medium with your written explanation. The person or entity that provided you with the defective work may elect to provide a replacement copy in lieu of a refund. If you received the work electronically, the person or entity providing it to you may choose to give you a second opportunity to receive the work electronically in lieu of a refund. If the second copy is also defective, you may demand a refund in writing without further opportunities to fix the problem.

1.F.4. Except for the limited right of replacement or refund set forth in paragraph 1.F.3, this work is provided to you ‘AS-IS’, WITH NO OTHER WARRANTIES OF ANY KIND, EXPRESS OR IMPLIED, INCLUDING BUT NOT LIMITED TO WARRANTIES OF MERCHANTABILITY OR FITNESS FOR ANY PURPOSE.

1.F.5. Some states do not allow disclaimers of certain implied warranties or the exclusion or limitation of certain types of damages. If any disclaimer or limitation set forth in this agreement violates the law of the state applicable to this agreement, the agreement shall be interpreted to make the maximum disclaimer or limitation permitted by the applicable state law. The invalidity or unenforceability of any provision of this agreement shall not void the remaining provisions.

1.F.6. INDEMNITY - You agree to indemnify and hold the Foundation, the trademark owner, any agent or employee of the Foundation, anyone providing copies of Project Gutenberg™ electronic works in accordance with this agreement, and any volunteers associated with the production, promotion and distribution of Project Gutenberg™ electronic works, harmless from all liability, costs and expenses, including legal fees, that arise directly or indirectly from any of the following which you do or cause to occur: (a) distribution of this or any Project Gutenberg™ work, (b) alteration, modification, or additions or deletions to any Project Gutenberg™ work, and (c) any Defect you cause.

Section 2. Information about the Mission of Project Gutenberg™

Project Gutenberg™ is synonymous with the free distribution of electronic works in formats readable by the widest variety of computers including obsolete, old, middle-aged and new computers. It exists because of the efforts of hundreds of volunteers and donations from people in all walks of life.

Volunteers and financial support to provide volunteers with the assistance they need are critical to reaching Project Gutenberg™’s goals and ensuring that the Project Gutenberg™ collection will remain freely available for generations to come. In 2001, the Project Gutenberg Literary Archive Foundation was created to provide a secure and permanent future for Project Gutenberg™ and future generations. To learn more about the Project Gutenberg Literary Archive Foundation and how your efforts and donations can help, see Sections 3 and 4 and the Foundation information page at www.gutenberg.org.

Section 3. Information about the Project Gutenberg Literary Archive Foundation

The Project Gutenberg Literary Archive Foundation is a non-profit 501(c)(3) educational corporation organized under the laws of the state of Mississippi and granted tax exempt status by the Internal Revenue Service. The Foundation’s EIN or federal tax identification number is 64-6221541. Contributions to the Project Gutenberg Literary Archive Foundation are tax deductible to the full extent permitted by U.S. federal laws and your state’s laws.

The Foundation’s business office is located at 809 North 1500 West, Salt Lake City, UT 84116, (801) 596-1887. Email contact links and up to date contact information can be found at the Foundation’s website and official page at www.gutenberg.org/contact

Section 4. Information about Donations to the Project Gutenberg Literary Archive Foundation

Project Gutenberg™ depends upon and cannot survive without widespread public support and donations to carry out its mission of increasing the number of public domain and licensed works that can be freely distributed in machine-readable form accessible by the widest array of equipment including outdated equipment. Many small donations ($1 to $5,000) are particularly important to maintaining tax exempt status with the IRS.

The Foundation is committed to complying with the laws regulating charities and charitable donations in all 50 states of the United States. Compliance requirements are not uniform and it takes a considerable effort, much paperwork and many fees to meet and keep up with these requirements. We do not solicit donations in locations where we have not received written confirmation of compliance. To SEND DONATIONS or determine the status of compliance for any particular state visit www.gutenberg.org/donate.

While we cannot and do not solicit contributions from states where we have not met the solicitation requirements, we know of no prohibition against accepting unsolicited donations from donors in such states who approach us with offers to donate.

International donations are gratefully accepted, but we cannot make any statements concerning tax treatment of donations received from outside the United States. U.S. laws alone swamp our small staff.

Please check the Project Gutenberg web pages for current donation methods and addresses. Donations are accepted in a number of other ways including checks, online payments and credit card donations. To donate, please visit: www.gutenberg.org/donate.

Section 5. General Information About Project Gutenberg™ electronic works

Professor Michael S. Hart was the originator of the Project Gutenberg™ concept of a library of electronic works that could be freely shared with anyone. For forty years, he produced and distributed Project Gutenberg™ eBooks with only a loose network of volunteer support.

Project Gutenberg™ eBooks are often created from several printed editions, all of which are confirmed as not protected by copyright in the U.S. unless a copyright notice is included. Thus, we do not necessarily keep eBooks in compliance with any particular paper edition.

Most people start at our website which has the main PG search facility: www.gutenberg.org.

This website includes information about Project Gutenberg™, including how to make donations to the Project Gutenberg Literary Archive Foundation, how to help produce our new eBooks, and how to subscribe to our email newsletter to hear about new eBooks.

Table of Contents

Z. TOPELIUS

SISÄLLÄPITO:

THE FULL PROJECT GUTENBERG LICENSE